Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 12.06.2006.
Suomennos: Härski ja IsoD
Oikoluku: IsoD ja Härski
Crossroads - Bluesjätkät
Oletko koskaan ennen äänittänyt?
Aseta itsesi mikrofonin eteen ja soita sydämesi tyhjäksi.
Me huolehdimme kaikesta muusta, meillähän on kaikki koneet.
Sinä huolehdit vain itsesi valmiiksi soittamaan, onko selvä, Robert?
Hyvä, eiköhän aloiteta.
Robert Johnson. Valmiina.
Pyörii.
BLUESMUUSIKKO AMMUTTIIN RIIDASSA, EPÄILTY PIDÄTETTY HARLEMISSA.
EASTWICKIN VARTIOITU VANHAINKOTI
Hei, olen tullut tapaamaan, Willie Brownia.
- Mikä on sinun nimesi, kiitos? - Eugene Martone.
Olen pahoillani, Willie sanoi, ettei tunne ketään Martonea.
Oikeastaan hän ei tunne minua, mutta jos voisin puhua hänelle...
Herra Brown teki selväksi, ettei hän tapaa ketään.
Hei, vain minuutti. Jos päästätte minut...
Minä sanoin, että herra Brown teki todella selväksi, ettei hän halua tavata ketään.
En voi us...
Paska.
APUA TARVITAAN - OSA-AIKA HUOLTOMIES KYSY HENKILÖKUNNALTA
Martone, eikö? Kun saat käytävän valmiiksi, hoidathan kahvihuoneen.
Ja vaihdathan puhtaan roskapussin huoneeseeni. Kiitos.
Mitä Hossille laitetaan?
Lääkitys on 25 milligrammaa ja sen aika on nyt.
Selvä se.
Mitä sinä haluat, herra Siivooja? En ole sotkenut täällä.
- Olet Willie. - Se on nimeni.
Kuulin sinun soittavan harppua, niinpä tulin tervehtimään.
- Olet uusi täällä, etkö olekin? - Tämä on ensimmäinen päiväni.
Terve, herra Siivooja. Nyt jätä minut rauhaan.
Haluan sinun vain tietävän, että jos on jotain, mitä haluat tai jotain...
On. Sinä voit lähteä.
Anteeksi, että häiritsin. Minä pistäydyn taas myöhemmin.
- Herra Fulton. - Herra kuka?
Olitte Blind Dog Fulton vuosien 1939 ja 1968 välisen ajan, ettekö ollutkin?
Mitä olet juonut?
Nimesi Willie Brown. Blind Dog Fulton oli syntyessään Willie Brown.
Hän käytti sitä nimeä 1938 saakka.
Sen jälkeen kun hänen kaverinsa Robert Johnson kuoli, hän suuntasi Chicagoon -
ja vaihtoi nimensä Blind Dog Fultoniksi. Se kaikki kerrotaan kirjoissa.
Minulla on kuusi serkkua nimeltään Willie Brown.
Kadun ruokakaupassa työskentelevä mies, on Willie Brown.
Jos saisin kolikon jokaisesta Willie Brownista tässä maailmassa...
- en olisi tässä kuuntelemassa paskapuheitasi. - Etkö ole Willie Brown, jota Robert kutsuu -
- auttamaan Crossroad Bluesissa? - Paskat en. Robert Johnson...
Soitat huuliharppua. Se on Willie Brownin pääsoitin. Tässä ei ole järkeä.
Sieltä mistä minä tulen, jos et puhalla harppuun et saa tussuakaan.
Ei ole totta. Sinun täytyy olla. Se on...
Selvä, neiti Narciso, olkaa hyvä.
Se oli todella hyvä, Eugene. Todella hyvä tiettyyn pisteeseen asti.
Useimmat ihmiset lähenevät Mozartia kunnioituksella.
Ilmeisesti se on asenne johon et ole perehtynyt.
Olen pahoillani, tarkoitukseni ei ollut halveksua. Minä tein vain pilaa.
No, no, herra Siivooja.
Hei, miksi tuollainen valkoinen poika on innostunut, entisestä huuliharpun soittajasta?
Minä etsin kadonnutta kappaletta.
Kadonnutta kappaletta? Mitä kappaletta sinä etsit?
Robert Johnsonin piti äänittää 30 kappaletta Texasissa.
Vain 29 valmistui. Hän ei koskaan äänittänyt numeroa 30.
- Sinä luit senkin kirjasta? - Aivan.
Ajattelin, että voit olla viimeinen mies elossa, joka tietää mikä se on. Sitä ei ole kirjassa.
Miksi haluat tietää kaikkea tuollaista?
- Olen bluesjätkä. - Bluesjätkä.
Sinä? Mistä olet kotoisin?
- Synnyin Long Islandilla, miksi? - Long Island. Voi paska, tämä on antoisaa.
Long Island, kuuluisa kasvualusta bluesjätkille.
- Voi pojat. - No niin, Willie, viikoittainen lääkärintarkastus.
Hei, jos aiot olla talonmies, niin käyttäydy siten. Luuttua huoneeni, ja kunnolla myös.
No niin, Willie. Älä ole noin inhottava.
Long Islandin bluesjätkä.
Sinä tuli tänne klassisen opiskelijana.
Sanaa ihmelapsi itse asiassa käytettiin sillä hetkellä.
Ja olet todistanut olevasi koulun parhaita kitaristeja.
Herra Martone, kehotuksen sana.
Älä palvele kahta mestaria.
Kuri klassisessa on todella ankara.
- Jos halajat jotain muuta, haaskaat kykysi. - Entä, jos se toinen on kykyni?
Ylivertaisuus alkeellisessa musiikissa on kulttuuria.
Sinun täytyy olla syntynyt siihen.
Sait lopettaa aiemman koulusi aikaisemmin, jotta voisit jatkaa klassisia opintojasi.
Suosittelen miettimään prioriteettisi uudelleen.
Jopas jotakin.
Kuuluisa Long Islandin bluesjätkä tulee takaisin jo toiselle vierailulle.
- Miten menee, Willie? - Oletko koskaan ollut Mississipissä?
- En. - Ja kutsut itseäsi bluesjätkäksi?
Sinä et ole Blind Dog Fulton, vai?
No, minulla on jotain josta voisit olla kiinnostunut.
Hei, sokea poika, tulehan tänne.
- Mikä on nimesi, nelisilmä? - Minun nimeni on Willie Brown, herra.
Mitä sinä teet täällä tienristeyksessä yksin, Willie Brown?
Robert Johnson sanoi, että voisin tehdä sopimuksen täällä.
Sopimuksen. Kenen kanssa?
Robert sanoi, että miehen nimeltä Legba. Oletko hän?
En, en.
Olen hänen apulaisensa.
Katsotaanpa. Kerrohan minulle mitä on mielessäsi, Willie Brown.
Minulla on kaksi dollaria.
Sillähän sinä et osta mitään sieltä mistä Legba on kotoisin, poika.
Haluatko soittaa kuten Robert Johnson?
Haluat soittaa kuten Petie Wheatstraw? No, sano hyvää yötä sielullesi, poika.
Siitä vain, sokea poika. Allekirjoita.
Ole täällä ennen kahtatoista joka lauantai ilta, -
silloin opit bluesia.
Poika, siitä kahdesta dollarista... Bensa on käymässä vähiin.
Nähdään helvetissä, sokea poika.
Katsokaa tätä paskiaista. Tästä se lähtee. Vähän soul musiikkia kultaisesta getosta.
Hei Long Island, kuunnellaan yksi tarina plantaasilta, missä olet syntynyt.
Kuunnellaan kuinka vietit aikaasi hernetilalla.
Sinä se et aio jättää minua rauhaan tässä asiassa?
- En. - Selvä.
Tapaa Blind Dog Fulton.
Alkuperäinen, yksi ja ainut, Willie Brown.
- Olet löytänyt miehesi. - Tämä on hienoa. Minä tiesin sen. Te...
- En ole mikään Robert Johnson, mutta... - Et olekaan.
Sinä et ole edes alkua finnille edesmenneen mahtavan Robert Johnsonin perseessä.
Sinulla voi olla salaman nopeutta, mutta kaikki muu sinulta puuttuu.
- Kuten mitä? - Kokemusta.
Et voi saada sitä asumalla kotona äitisi pyyhkiessä pyllyäsi.
- En asu kotona. - Missä asut? - Se on opiskelija-asuntola.
Opiskelija-asuntola.
Kovia aikoja, kovia aikoja.
Willie odota, odota.
Sinähän tiedät mitä kappaletta Robert Johnson ei äänittänyt tuona päivänä?
Tietenkin. Olin Robertin kanssa kun hän teki sen, Memphisissä kesällä 1936.
- Voisitko opettaa sen minulle? - Paskat, en.
- Miksi et? - Miksi pitäisi?
Voisin äänittää sen. Kuten Clapton teki Crossroadsin. Rolling Stones teki Love in Vainin.
Se voisi olla minun johdantoni blues-maailmaan. Voisimme äänittää sen yhdessä.
Olet vain yksi valkoinen poika lisää riistämässä musiikkiamme.
Ei, ei, Willie, antaisimme sen koko maailmalle.
Täällä on ihmisiä, jotka antaisivat mitä vain siitä. Me voisimme...
Ei, et ole ansioitunut. Ei kokemusta.
Kun pääsen pois Juilliardista, kerään kokemusta, mutta nyt minä vain...
- Kun pääset pois Julie mistä? - Juilliard, se on musiikkikoulu...
Delta-bluesiin ei ole kuin yksi koulu. Siellä, mistä kaikki alkoi.
Tässä on jotakin Deltasta, kerro onko tämä Son House.
Kuulostaa ihan kuin lintu paskoisi.
Me voisimme äänittää sen kappaleen täällä sairaalassa.
Kuvittele, mitä voisimme tehdä sillä raidalla. Kuvittele, mitä...
- Eugene, hommaa minut pois täältä. - Mitä?
Vie minut takaisin Fultons Pointiin maanpalalleni Yazoo Cityn ulkopuolelle.
- Karkaaminen täältä saisikin min... - Hommaa minut pois täältä niin saat kappaleesi.
Oletko tosissasi? Olet tosissasi. Yritätkö saada minut pidätetyksi?
Willie, älä puhu paskaa. Olen tosissani siitä kappaleesta.
Ainoa paskanpuhuja täällä olet sinä.
Minulla kävi mielessä, että olet toinen Salama-poika, mutta oletkin vain jänishousu.
Jänishousu paskiainen.
- Sinä pystyt kävelemään? - Pystyn vielä tekemään pari muutakin juttua.
Ehkä olen valmis seuraavaan naiseen.
Olen ollut naimisissa neljä kertaa, kulutin vain heidät kaikki loppuun.
Sinä et ole halvaantunut. Pyytelet aina ihmisiltä, että hakisivat tavaroita sinulle.
Jos he saavat tietää, että osaan kävellä, he ottavat Pontiacini pois.
Mies ei ole mies, jos ei ole autoa.
- Sinullahan on auto? - Ei.
Sitten et ole vielä mies.
Et edes lähelle, vai oletko, herra Jänishousu?
Willie, en ole jänishousu. Enkä ole hullukaan.
Haluatko minun vievän sinut Mississippiin sillä rahalla mitä he maksavat täällä?
Olen säästänyt hieman rahaa.
- Et kuitenkaan opeta minulle sitä kappaletta. - Tietysti opetan. Mississipin osavaltiossa.
- Minun täytyy ehtiä junaan. - Mene asuntolaasi -
ja anna heidän pyyhkiä ja kiillottaa perseesi huolella.
- Ja muista soittaa äidillesi ja antaa pusu... - Miksi et voi jättää äitiäni pois tästä?
Se kappale, jonka Robert kirjoitti, on todella hyvä.
Sinä voisit olla ensimmäinen mies, joka äänittää sen.
Hyvä on.
Huomenaamulla viideltä. Ole valmiina. Menemme Mississippiin.
- Tarkoitatko sitä? - Minähän sanoin, ole vain valmiina.
- Tulen takaisin muutama minuutin päästä. - Sinun mittarisi, pentu.
Etsitkö minua?
- Miksi olet pukeutunut noin? - Koska olen bluesjätkä!
Ole hiljempaa, tule.
Selvä, mennään.
- Hei! - Paska.
- Tule. - Mihinkä helvettiin sinä luulet olevasi menossa?
Paska.
- Willie. - Hei, tule takaisin!
Tule takaisin, avaa ovi!
Mennään.
Mene sisään.
Mennään.
Tarkistin asian viime yönä. Minulla on rahaa vain Memphisiin asti. Vaihdamme bussia siellä.
Haluan sinun antavan rahaa, jotta pääsemme Mississippiin. Onko sinulla se rahakäärö?
Se on ollut lantiollani viimeiset 15 vuotta. Totta kai minulla on se.
- Ota se esille. - Ei New York Cityssä esitellä rahoja noin vain.
Kun pääsemme Memphisiin, minä maksan loput, sopiiko?
Selvä. Minä menen hakemaan liput.
Matkustin Robertin kanssa vaihtelevasti vuosien 1932 ja 1938 välisen ajan.
Viime kerran näin hänet muutamaa kuukautta ennen kun hän kuoli.
Halusin mennä Chicagoon, mutta hän halusi mennä takaisin Mississippiin.
Hän halusi oppia todella hyvää bluesia ja saada mainetta.
- Niinpä hän meni takaisin... - Tiedän. Olen lukenut kaiken siitä.
Hän meni tienristeykseen. Sinne missä hän teki sopimuksen paholaisen kanssa.
- Sinä olet lukenut siitä? - Bluesin perinnetieteestä on paljon kirjoja.
Älä syötä minulle sitä perinnetiede paskaa. Se tapahtui.
Robert teki siellä sopimuksensa, ja kerrottuaan minulle siitä, minä tein omani.
Opetettiinko koulussa, mitä Robertille tapahtui?
Joissain kirjoissa sanotaan, että hänet ammuttiin, toisissa, että hänet myrkytettiin.
Yhden mukaan hänet myrkytettiin ja puukotettiin. En usko kenenkään oikeasti tietävän.
Minä tiedän. Ja se kaikki tarkoittaa yhtä asiaa. Kuollut.
Aivan Willie. Ja sinä teit oman sopimuksesi tienristeyksessä.
Niin, minä tein sopimuksen. Sain osani kunniaa ja menestystä.
Ja mikä minusta tuli? Suljettiin häkkiin vankilan hoidokiksi.
Sinä olet todella ampunut jonkun.
Siksi sinut tietenkin laitettiin vankilaan, mutta että sinä todellakin teit sen?
Todellakin. Snooks Jordan, kitaramies.
Hän teki bisnestä.
Selvisi, että hän otti enemmän rahaa kuin, mitä hänen osansa oli.
Ja hän kertoi minulle, että siinä oli kaikki mitä oli maksettu.
Läimäytin häntä päin naamaa, kun hän oli ajamassa.
Hän pysähtyi, otti tuoppinsa, rikkoi sen ja tuli kimppuuni. Ammuin häntä kaulaan.
- Etkä päässyt ehdonalaiseen tai mitään? - En, minulla ei ollut ketään odottamassa.
Minulla ei ollut paikkaa minne mennä.
Minulla ei ollut mitään muuta kuin Helvetinkoirat kannoillani.
No, se ei ole loppu vielä, Willie Brown.
Tämä se on. Olemme etelässä. Miltä tuntuu olla taas puuvillan maassa?
Tennessee ei ole hassumpi, mutta se ei ole mitään verrattuna vanhaan Mississippiin.
Sinne ei kestä enää pitkään. Vaihdamme bussia täällä, muistatko?
Tietysti muistan. Luuletko, että olen kadottanut kaikki kykyni?
- Anna rahat minulle. Menen hakemaan liput. - Minä ajattelin sinun maksavan matkan.
Ei, ei, minä maksoin New Yorkista tänne. Sinä pidät huolen lopusta.
- Minä pidän huolen lopusta? - Todellakin. Anna rahat, että saamme liput.
- Siinä on pieni ongelma. - Kuinka niin?
Näytänkö minä joltain Rockefelleriltä? Ei minulla ole rahaa.
Lopeta vitsailu. Meillä ei ole aikaa. Anna ne rahat, että pääsemme pois täältä.
Rahat, Willie, anna rahakäärö minulle.
Muussa tapauksessa emme pääse mihinkään. Kiitos.
Laske ne, koska en tiedä tarkalleen paljonko minulla on.
Mitä helvettiä tämä sanomalehden paska on? Tässä on vain 40 dollaria.
- Se on suurin piirtein oikein. - Mitä sinä yrität vedättää?
- Ei se mikään pikkusumma ole! - Tiedät, ettei sillä Mississippiin asti päästä.
Odota tässä. Selvitän mihin liemeen sinä sotkit minut.
Anteeksi, herra. Minun täytyy päästä Yazoo Cityyn, Mississippiin. Kuinka kaukana se on?
Yazoo Cityyn on noin 320 kilometriä.
Minulla on 40 dollaria. Kuinka kauas kaksi ihmistä pääsee sillä?
- Kaksi? Sillä ei pääse edes kolmasosaa matkasta. - Niin minä ajattelinkin. Kiitos.
Hyvin menee. Yazoo City on yli 300 kilometrin päässä. Mitä teemme 40 dollarilla?
- Soita äidillesi, että laittaa... - Minähän sanoin, että jätä hänet pois tästä.
- En soita äidilleni, enkä isälleni Chicagoon. - Miksi isäsi on Chicagossa?
- He ovat eronneet. Se ei kuulu sinulle. - Sen siitä saa, kun menee naimisiin.
Hitto soikoon. Minä en soita heille. Meillä on 40 dollaria. Tämä täytyy hoitaa nyt.
Löytyypä sinulta ylpeyttä. Ei ole kuin yksi asia, minkä voimme tehdä siinä tapauksessa.
- Mikä? - Ryhtyä kulkuriksi.
- Kulkuriksi? - Niin, minä tein sitä 70 vuotta elämästäni.
Robert Johnson teki sitä koko elämänsä. Ei ole järkeä pysähtyä nyt.
Tervetuloa Bluesvilleen, poika.
Selvä.
Mikä on, Salama? Miksi näytät niin alakuloiselta?
Ei mikään. Tykkään jakaa autonlavan kanojen kanssa. Se on todella kivaa ajanviettoa.
Pitäisi ollakin. Olet Mississipissä, bluesin kotipaikassa, seisomassa valtatie 61:llä.
- Ihmeellistä. - Katso.
Tätä tietä pitkin pääset suoraan ytimeen, mistä kaikki alkoi.
Ymmärrän kyllä, miksi et ole iloinen.
- Tämä on todellista, eikä mitään kirjan lukua. - Mitä sinä teet?
Vaihdan kravattini. Ja apuakin voisi vähän antaa.
- Minun pitäisi kuristaa sinut. - Lennät perseellesi, jos kokeiletkin.
Tämä on mississippiläinen narusolmio. Tässä osavaltiossa bluesjätkät pitävät tällaista.
Ne toiset kravatit ovat kaupunkilaisille.
Kiitos, Salama. Nosta peukalosi ylös ja yritä saada meille seuraava kyyti.
Meillä on pitkä matka Fultons Pointiin.
Vielä noin 60 kilometriä ja olemme päässeet Greenvilleen.
Hienoa, Greenville Mississippi, sinne olen aina halunnutkin.
Sinä et tiedä mitään. Paljon hyviä bluesjätkiä on Greenvillen lähistöltä.
Paljon hemaisevia naisia myös.
Greenville on kuuluisa tussuista. Hei, katso tuota junaa.
Et saa ikinä sitä kadonnutta kappaletta, jos et saa junaa puhumaan.
Tyylillä, jolla soitat, siihen menee kymmenen vuotta.
Ehkä minun täytyy tehdä sama, minkä sinä teit. Menen tienristeykseen ja teen sopimuksen -
- paholaisen kanssa. Sillä kaikki hoituu. - Älä koskaan enää sano sitä uudelleen.
Mitä sinä odotat? Mitä sinä odotat, nelisilmä?
Willie, mikä hätänä?
Hei, Willie, oletko kunnossa?
Tietysti olen kunnossa.
Et ole juonut oluttasi. Vauhtia, meidän täytyy lähteä.
Jospa haluan viipyä täällä muutaman minuutin.
Ulkopuolella on puhelinautomaatti. Mene soittamaan äidillesi. Hän varmasti etsii sinua.
Hän on Euroopassa. Kukaan ei huomaa, että olen poissa, eikä se ole sinun asiasi muutenkaan.
- Olet aika ärtyisä. - Ja minullako ei ole syytä olla?
Tulin tänne oppimaan Robert Johnsonin kadonneen kappaleen, en vanhan miehen läpsittäväksi.
Tai että minusta täytyy tulla kulkurien kuningas...
Olen pahoillani, kun elämäsi on hapantunut noin vaikeaksi, Eugene!
Mutta minulla on omatkin työasiat täällä. Enkä halua sinua hidastamaan.
- Työasiat? Mitkä työasiat? - Henkilökohtaiset työasiat.
Ja sinun asenteellasi ei ole syytä tietää mitä.
Mikä helvetti minun asenteessani on vikana? Minulla on hyvä asenne.
Sinä se olet päättänyt mielessäsi, kuinka kaikki toimii, etkö olekin?
Kuinka voit oppia jotain uutta, kun tiedät kaiken jo valmiiksi?
Katso tätä vanhaa kitaraa, jolla olet vinguttanut.
Lyön vetoa, että näit sen kaupassa ja ostit, vain koska ajattelit rähjäisen kelpaavan.
Olet ymmärtänyt pahasti väärin. Muddy Waters keksi sähkön.
Sinusta näkee, että olet musikaalinen kaveri. Hyvännäköinen myös. Tiedät mistä puhut.
Minulla on täällä jotakin sinulle.
Tämän nimi on Pignose.
Kiinnitä se vyöhösi, kytke tänne, ja olet vahvistettu.
- Voin kävellä ympäriinsä tämän kanssa? - Tietysti.
- Sinusta tulee kävelevä konsertti. - Kokeilen tätä. Onko se päällä?
Kyllä, anna mennä.
- Hyvä. - Tämä on hyvässä vireessä.
Voin soittaa sähköisesti ja liikkua. Olet oikeassa, minusta tulee kävelevä konsertti.
Itseluottamusta sinulta ei ainakaan puutu, sen voin sanoa.
Leikkaamme muutaman tuuman pois tästä putkesta ja teemme sinulle sliden.
Jos haluat soittaa Delta-bluesia, sinun täytyy käyttää slidea.
Jos voitte tulla vastaan 400 dollaria, niin saatte koko paketin.
Todella hieno kello. Mennään tänne puhumaan vähän kaupanteosta.
- Katsotaanpa, mitä meillä on täällä. - Tämä kello on arvoltaan yli 1 100 dollaria.
Hänen äitinsä osti sen hänelle, Ymmärräthän, mitä tarkoitan?
Katso tätä hattua. Vielä mississippiläinen narusolmio ja olen valmis jyräämään.
Sinä tarvitset paljon muutakin kuin sen.
Tule, Willie.
Raahaa perseesi takaisin siitä ovesta, paskiainen. Painukaa helvettiin täältä.
Näinkö tässä sitten edetään? Selvä.
Tulehan, tyttönen, et ole ensimmäinen nainen, joka viiltää minua.
Et myöskään ole ensimmäinen nainen, jota piiskaan perseelle.
Sitäkö sinä todella haluat? Sinun hautajaisesi. Tulehan. Tule.
Anna mennä. Aiotko seisoa siinä, vai aiotko leikellä minut?
- Paska! - Saisit hävetä itseäsi.
Vedät veitsen esiin vanhalle puolisokealle miehelle ja aiot ajaa hänet takaisin sateeseen.
Minun aikoinani maankiertäjät arvostivat toinen toistaan.
- Millä nimellä sinua kutsutaan? - Frances.
Minua kutsutaan Blind Dog Fultoniksi.
- Tunnetaan myös Willie Brownina. Sekä... - Entä hän?
Salama-poika Martone. Tunnetaan myös Eugenena.
Salama-poika ja Blind Dog. Mitä helvettiä luulette olevanne?
- Olemme molemmat bluesjätkiä. - Minä olen bluesjätkä, hän on Long Islandilta.
Olemme maankiertäjiä. Entä sinä?
Liftasin Philadelphiasta ja olen menossa L.A:iin. Minulla on siellä tanssikeikka.
Tällä tiellä ei ole paikkaa hienohelmalle kuten sinä.
Kuulit tuon parhaalta maankiertäjältä, joka on koskaan elänyt.
Kuinka vanha muuten olet? Oletko alle 16?
Olet oikeassa, Willie. Hän on todellakin pikkutyttö.
Niinkö? Enpä näe sinussa vielä murrosiän merkkejä, kultsu.
- Olen 17. Kuinka vanha sinä olet? - Olen 17.
- Oletko karkumatkalla? - Olen. Neljättä kertaa.
Taisin yllättää etsijät lähtemällä etelään.
Meilläkin on ollut muutama yllätys Salaman autettua minut pakoon.
- Autoitko hänet ulos vankilasta? - En.
Se oli kuin hoitokoti.
Hoitokoti? Antakaa minun kaikki kestää.
Suokaa anteeksi, kun menen laittamaan housut jalkaani.
- Pakkaa. - Mitä?
- Pakkaa. - Miksi? - Pakkaa tavasi.
Kerää tavarasi kasaan.
- Mihin päin te olette menossa? - Etelään, kohti -
- Yazoo Cityä ja Vicksburgia. - Pysytte tiellä 61?
- Aivan, se on kotitie. Tule. - Mitä olet tekemässä?
- Odota, kerron sinulle myöhemmin. - Siellä sataa.
Minulla on pitempi matka, olen menossa kohti Jacksonia. Nähdään.
Mikä ettei. Toivottavasti pääset L.A:iin nopeasti.
- Tule, emme voi päästää häntä... - Mitä oikein puhut? Hänestä on vain harmia.
Tuolla jutulla on jalkaa, jolla saa paljon enemmän kyytiä kuin sinun peukalollasi. Tule.
Voitko viedä minut mahdollisimman kauas etelään?
- Toki. - Mahtavaa.
Paska.
Tämä kaveri vie meidät seuraavaan kaupunkiin. Siellä me lähdemme eri suuntiin.
Käy. Emme halua sinua hidastamaan meitä.
Mitä helvettiä täällä tapahtuu?
Yritättekö viedä minun bisnekset? Hei, poika! Puhun sinulle.
- Rauhoitu, olemme lähdössä. - Totta hemmetissä olette lähdössä.
Ja voit kertoa tuolle mutiaiselle, että vie perseensä muualle tontiltani.
Lopeta, sinulla ei ole oikeutta puhua ihmisistä noin.
- Mistä olet, poika? - New Yorkista.
Herra New York, minäpä kerron sinulle.
Menen toimistooni, haen 357 Magnumini, ja tuon sen tänne.
Sitten voimme keskustella kenellä on oikeutta.
Tule, mennään.
Älkääkä tulko takaisin.
No niin, tulkaahan, Lloydin vuoro tarjota.
Louise, missä helvetissä olet ollut? Olen etsinyt sinua joka puolelta.
En tiennyt, että tuollaista vielä on.
Nyt sinä alat oppimaan vähän syvällistä bluesia.
Eihän hän tee sitä, mitä ajattelen, vai tekeekö?
Paska.
Hän on vasta 17. Mitä jos tuo pummi tekee hänelle jotain?
- En voi uskoa, että hän tekee tämän. - Tie on vaarallinen, Salama.
Ja 17 ei ole alaikäinen tässä osavaltiossa.
Jospa kutsuisimme tätä vaikka tutustumistarjoukseksi?
Tiedäthän, ilmainen. Ja kun palaan -
näyttämään minkälainen mukava kaveri todella olen, -
saat antaa perääsi tässä huoneessa koko yön.
Minusta ei näyttänyt, että hän tekisi vasten tahtoaan.
Hän näytti tietävän tasan tarkkaan, mitä on tekemässä.
Minulle on tulossa tyttöjä Jacksonista asti tekemään tätä viikonloppuisin.
Minä teen todella asiallista kauppaa. Kukaan ei joudu vaikeuksiin.
Itse asiassa, yhtä nuoresta ja kauniista tytöstä kuten sinä...
Lyön vetoa, että hänestä tulee todella suosittu täällä.
Pääsemme ilmeisesti sopimukseen?
Olen aina pitänyt suihkusta terveen ja nuoren tytön kanssa.
Jospa menet avaamaan suihkun. Minä haluan sen mukavan kuumana.
- Haluat sen kuumana? - Kyllä.
Saamasi pitää. Saat sen höyryävänä, typykkä.
Otahan nuo vaatteet pois, kuulitko?
- Mitä sinä teet täällä? - Oletko hullu? Tule, lähdetään pois täältä.
Frances, tuo perseesi tänne tai alan inhottavaksi.
Selvä, minä tulen heti!
Nopeasti, kulta, Henry odottaa.
- Paska. - Mitä?
Kun hän tulee ulos, lyö taju kankaalle. Nappaamme hänen kukkaronsa ja lähdemme täältä.
- Oletko hullu? - Sinähän halusit pelastaa minut.
Kun hän tulee ulos, lyö hänet perseelleen.
Hyvä jumala, hänestä on enemmän ongelmia kun arvoa.
- Nyt hän tulee. - Helvetti.
Kuinka sinä olet vielä vaatteet päällä? Mitä helvettiä täällä on tekeillä, narttu?
Hoida hänet, Eugene! Hoida se paskiainen!
Hoida hänet! Helvetti! Irti hänestä!
Perääntykää herra, tai nämä seinät saavat ilmaisen maalauksen.
- Odotahan. Älä ammu. - Olet vähän alipukeutunut.
Hän on oikeassa, sinun on parempi laittaa takki päällesi.
Jospa me kaikki poistuisimme täältä, -
koska -
- asiat ovat vähän karanneet käsistä. - Te istutte nyt sängylle, herra.
- Mistä sait aseen? - Samasta paikasta, mistä sinä sait kitarasi, panttilainaamosta.
Bluesjätkä ei matkusta koskaan ilman pistoolia.
Hänen lompakkonsa ja avaimet ovat varmaankin housujen taskussa vessassa.
Kuulit mitä neiti sanoi.
- Varastammeko myös hänen autonsa? - Kyllä vain, hae lompakko ja avaimet.
- Lähdettäisiin vain menemään. - Huviretkeäkö sinä odotit?
Tuleeko siitä mitään, vai soitatko äidin hakemaan?
- Liikettä! - Voi paska.
Kuuntele, Lloyd, lainaamme autoasi 24 tunniksi, onko selvä?
Jos saamme jonkun peräämme ennen sitä, niin -
minun täytyy ottaa yhteyttä viranomaisiin, sillä olen vasta 15-vuotias.
Aivan, saat laittaa lihatiskisi pillit pussiin.
Se ei varmaankaan olisi hyväksi bisneksillesi, vai mitä, herra Motellimies?
Kuten neiti sanoi, 24 tuntia.
Löydät autosi turvassa ja ehjänä linja-autoaseman parkkipaikalta Jacksonvillestä Floridasta.
Williekö opetti sinua soittamaan tätä?
- Ei, olen soittanut kuusivuotiaasta asti. - Kuusi?
Hidas oppimaan, vai?
Vanhemmillani meni muutama vuosi päättäessä mitä instrumenttia alkaisin soittaa.
- Isäni taisi haluta minusta hanuristia. - Minä vain vitsailin.
Kuka soittaa kitaraa kuusivuotiaana? Silloin kuuluisi leikkiä vaikka väriliiduilla.
Willie, kerro Francesille kuinka vanha olit aloittaessasi huuliharpunsoiton.
Aloitin kolmevuotiaana.
Tienasin musiikilla ensimmäiset dollarini herra Son Housen talolla...
Hei, taisimme ohittaa juuri ratsupoliisin.
- Vitsailetko? Joku kaveri vanhassa Chryslerissä. - Niinkö? Oletko kuullut koskaan siviiliautoista?
Olen oppinut, että kun juoksee niin on parasta juosta kunnes pääsee perille.
Paskanmarjat, ajamme tässä varastetulla Cadillacilla.
Varastimme autonomistajan rahat, meillä on 80-vuotias karkuri takapenkillä, -
ja Philadelphiasta karannut etupenkillä. Minusta koettelemme onneamme.
- Pysäytä tuonne. - Paskat. Mitä?
Kuulit kyllä, tuonne noin.
Hassua, luulin kaipaavani jo New Yorkia, mutten kaipaa.
Kaipaan äitiäni ja pikkuveljeäni, hän on mahtava.
Mutta Hank'ia en kaipaa. Hän on isäpuoleni.
- Onko hän sinulle ankara, huutaa ja muuta? - Hank? Hädin tuskin edes puhuu minulle.
En halua mitään paperisotapaskaa luvista ja muista. Ymmärrätkö mitä tarkoitan?
Kuulkaahan, herra, tuo Cadillacinne on erittäin hyvännäköinen auto.
Nyt puhut asiaa.
Entä äitisi, miksei hän heittänyt Hank'ia ulos?
Ei hän usko sitä.
Äitini tietää, etten pidä Hank'ista, joten hän luulee minun keksivän tämän juuri tuon takia.
Joten Hank jatkaa lyömistäni ja minä jatkan pakenemista.
- Onko sinulla oikeasti työ tanssijana? - On. Sata taalaa illasta.
- Satanen illalta? - Niin.
Kuulostaa melkoiselta tanssilta.
Kaverit kuten Son House, Charlie Patton, Robert Johnson, -
olivat maailman parhaita slide-kitaristeja. Vaikuttivat suuresti rock-musiikkiin.
Tulehan, Willie, viemme sinut tuohon latoon lepäämään.
Älä ole huolissasi, Salama, en minä kuole käsiisi vielä tänään.
Willie oli yksi viimeisistä, jotka soittivat Robert Johnsonin kanssa ennen hänen kuolemaansa.
Hetkinen, luuletko hänen opettavan sinulle sen kadonneen kappaleen, -
josta olet puhunut ja se tekee sinusta kuuluisan?
Kyllä. Opettelen melodian.
Käyn käsiksi nuotteihin, lisään hieman omaani ja teen siitä erikoisen, mutta se on tieni bluesiin.
Ei millään pahalla, mutta tuo kuulostaa paskanjauhannalta.
Niin minustakin.
- Hei, oletko kunnossa? - Anna minun olla, olen väsynyt.
- Selvä, jos tarvitset jotain niin hihkaise. - Sanoin, että anna minun olla, olen väsynyt.
- Mikä Willietä vaivaa? - En tiedä. Hän näyttää todella väsyneeltä.
Hän on kohta 80-vuotias. Tämä reissu varmasti kuluttaa häntä.
- Mieti, jos hänelle sattuu täällä jotain. - Pitäisikö meidän viedä hänet lääkäriin?
En voi. He selvittävät kuka hän on ja passittavat takaisin Harlemiin kuolemaan.
En anna sen tapahtua. Lupasin viedä hänet kotiinsa.
Uskotko todella, että on jokin koti?
Mitä helvettiä tuo oikein tarkoitti?
Mistä me tiedämme, että hän on kuuluisa bluesjätkä? Onko sinulla jotain todisteita?
- Olen, hän kertoi minulle. Luotan häneen. - Hei, Eugene, -
minäkin pidän hänestä. Hän on paskiainen, mutta ihan ok.
Mutta tunnistan kyllä vangin nähdessäni ja luulen hänen keksineen koko tarinan -
saadakseen sinut puolelleen, säästyäkseen vanhainkodeilta ja sairaaloilta lopun ikäänsä.
- Puhut pelkkää paskaa. - Niinkö? Mitä teet, jos hän kuolee täällä?
- Niin voi käydä. - Hän on Willie Brown.
Ensimmäinen tunnustusta saanut kantri-blues harmonikansoittaja. Hän on legenda, ymmärrätkö?
Sinä olet vain suurisuinen karkuri.
Jäisit pois matkastani ja menisit vaeltamaan jonnekin muualle.
Tee palvelus, jätä meidät rauhaan.
Älä pelkää, poistun täältä kyllä aamulla.
Hei, en minä tarkoittanut sitä. Olen vain...
Olen vähän hermostunut kaikesta. Olen pahoillani.
Haluan sinun olevan mukanamme. En halua sinun lähtevän.
En minä sinua inhoa. Pidän sinusta todella paljon.
Se oli kivaa.
- Niinkö? - Oli.
Tässä on yksi niistä kulkureista. Vahdi häntä haulikollasi.
- Tuo hänet tuonne. - Mitä te teette? Mitä nyt?
Willie, oletko kunnossa? Mitä...
Meillä onkin kyyhkyläiset orrella.
- Voi paska. - Emme me tehneet mitään väärää.
Olen sairas mies. Nämä lapset vain hoivaavat minua.
Pidä hänet hiljaa, Chester.
Katsohan tänne.
Ikävä kertoa, mutta -
vien teidät sheriffi Tilfordin huomaan.
- Mitä luulet seriffin tekevän meille? - En tiedä.
Minun nuoruudessani laitettiin tällaiseen poliisiautoon ja -
- ajettiin keskelle peltoa ja... - Hienoa.
Katsokaa.
- Miten he eivät löytäneet asetta? - Pidät suusi kiinni aseesta, kuulitko?
- Eivät he kuule minua. - Pidät silti suusi kiinni.
Jopas jotakin...
Nukuitte sitten Nate Edwardin ladossa?
Hääritte säädyttömästi parvella.
Ei henkilöllisyystodistuksia. Sähkökitara.
Kulkurit eivät ole suosiossa tässä piirikunnassa.
Ulos sieltä.
O.Z., avaa raudat.
Minun piirikuntaani ei tulla murtautumaan kunniallisen miehen latoon.
Teille sattui aamu, jolloin olen hyvällä tuulella.
Tuon sillan ylitettyänne olette sheriffi Larry Fowlerin piirikunnassa -
ja olette hänen ongelmansa, ette minun.
Kerätkää tavaranne ja alkakaa kävellä.
En pidä kulkureista enkä tunkeilijoista.
- Entä rahamme? - Mitkä rahat?
Apulaisenne otti kaikki rahani kassistani.
O.Z. ei sanonut minulle siitä mitään.
- Alkakaahan mennä. - Tuo ei ole reilua.
- Tule. - Ei, varastitte rahamme. Se ei ole oikein.
- Ihanko totta? - Niin.
No minäpä kerron, mitä voin tehdä.
Voin passittaa sinut piirikunnan rikollisten maatilalle -
ja voit olla siellä sen aikaa kunnes saat syytteen.
Sinua kohdellaan siellä oikein hyvin.
- Kyllä vain. - Tule, mennään.
Asiat ovat näemmä muuttuneet tässä piirikunnassa.
Toisaalta ne ovat kuitenkin samanlaisesti, eikö vain?
Me menemme. Ei ole mitään syytä aiheuttaa hässäkkää.
Kaksi huonetta 25 dollaria yöltä.
Juurikin sen verran, mitä meillä on hätäkassassa.
- Matkustatteko kaikki yhdessä? - Kyllä vain.
Olemme aamun tullen poissa.
Tunnistatko tämän paikan?
- Tämän vanhan risteyksen tässä? - En. En ole koskaan nähnyt.
Katsohan kunnolla, sen on oltava jossain täälläpäin.
Täällä ei ole muuta kuin Weevilin kaupunki ja se on kolme kilometriä tuohon suuntaan.
- Weevil, tiedän sen vanhan kaupungin. - Enkä tiedä tienristeyksistä sen enempää.
- Tiedätkö missä Fulton's Point on? - Minä tiedän, tulkaa, mennäänpä huoneisiimme.
Kyllä vain. Sonny Crupp'in paikka.
Näyttää melkein samalta kuin 40 vuotta sitten.
He velottivat 50-senttisen viskilasillisesta. Se oli rahastusta.
- Muistatko tuon paikan? - Kuin eilisen.
- Näyttää hyvältä paikalta saada kahisevaa. - Ja mitenhän se onnistuu?
Sillä lailla, aina yhtä kokematon. Toivottavasti et ollut heinäladossa yhtä kokematon.
Jos haluat olla bluesjätkä, sinun pitää osata käyttää piiskaasi.
Hän oli eläin. Ei tarvitse olla huolissaan. Kaikki osat ovat toimintakuntoisia.
No jopas jotakin, aika poika taidat olla.
Otahan tämä ja käy hakemassa tuolta kunnon rahat.
Ota juotavaa ja soita muutama kappale.
Siellä on varmaan aika karskeja kavereita, joten pidä ase ulottuvillasi.
Mitä sinulla on sanottavaa itsellesi, Long Islandin poika?
Minut pitäisi tuomita. Tuomita siitä, että olen ikinä edes kuunnellut sinua.
Mitä Willie Brownille tapahtui? Kaikkien aikojen suurimmalle kulkurille ja harpunsoittajalle.
- Eikö hän menisi tuonne ja putsaisi pöydän? - Tottahan toki. Olen tehnyt sen monta kertaa.
Alkaa vaan tuntua, ettei Robert Johnsonin kaveri Willie Brown ole mailla halmeilla.
Jos onkin, hän on varmasti haudattu johonkin nimettömään hautaan.
- Sanotko, ettet usko puheitani? - Kyllä vain. Pelkkää paskaa.
Aina kun mainitset Fulton's Pointin, niin kukaan ei ole edes kuullutkaan koko paikasta.
Alkaa tuntua siltä, että olet rangaistusvanki, joka käytti minua päästäkseen pois sairaalasta.
Minne sinä menet?
Ette te neropatit minua tarvitse.
Minä hoidan asiani tällä puolen tietä, -
hoitakaa te valkoiset omanne sillä puolen.
Niin asiat hoituvat Mississipissä.
- Mitäs laitetaan? - En tiedä. Viskiä kaiketi.
- Näytät melko nuorelta. Onko sinulla papereita? - Ei ole. Ei ole mukanani.
Eipä kai yksi tujaus ole pahitteeksi.
Hei söpöläinen, mihin matka?
Oletpa sinä söpö tyttönen. Et taida olla täkäläisiä?
En, saavuin vasta kaupunkiin. - Ei meillä ole mitään vastatulleita vastaan.
- Haluatko tanssia? - Kyllä vain.
Tanssitaan sitten.
Se tekee sitten dollarin.
Sopiiko, jos soitan kitarallani vastineeksi paukusta?
Tarjoan sinulle tuon paukun ja sitten raahaat perseesi ulos täältä.
Kiitos.
Hän hyppäsi ikkunasta huutaen: -
Voi paska, tuolta tulee Blind Dog!
Sanoin: "Kaivan 38:n avukseni."
Sanoin: "En ole niin sokea, etten näe paljaan perseesi poistuvan ikkunastani."
Ammuin häntä vasemmalle puolen. Siitä päädyin tekemään sen kappaleen.
Minunko pitäisi uskoa, että olet Willie Brown ja Blind Dog Fulton?
Ei sinun tarvitse uskoa mitään.
Jos haluat tehdä jotain, niin tässä minä olen.
Ehkä myöhemmin, kultaseni.
Päästäkää minut ohitse.
Anna minulle olut ja votka jäillä kauniille naiselle.
Tässähän taitaa vielä joutua tanssimaan.
- Missä se on? - Mikä? - Lompakkoni.
- Mitä oikein tarkoitat? - Kakista ulos, senkin varas.
- Luuletko, että varastin lompakkosi? - Juuri niin.
- Tule sitten tutkimaan minut. - Niinpä taidan tullakin.
- Pidähän näppisi erossa hänestä. - Onko hän sinun naisesi?
- Kyllä on. - Hän varasti lompakkoni, eikä anna takaisin.
- Hän sanoo, ettei ottanut. Otitko sinä sen? - En ottanut hänen lompakkoaan.
Parempi tukkia suusi ennen kuin kaverini ottaa aseensa esille.
- Aseen? - Onko sinulla ase?
- On. - Näytä.
Anna mennä, näytä se hänelle. Näytä jo!
- Kaveri tulee tänne ase mukanaan. - En minä halua ongelmia. Se ei ole minun aseeni.
- Voi paska, en minä aiheuta ongelmia. - Ojenna se ase tänne.
- Uskallakin. - Olisit sinäkin... En minä halua tätä asetta.
Haluan vain pois täältä. Mennään.
Odotahan hetki. Kyllä sinä pääset täältä.
- Haluan ensin antaa sinulle... - Väistä!
Senkin paskiainen, Harley!
Nyt hemmetti aloillanne.
Täällä ei enää tapella. Harley, Alvin, te rauhoitutte.
Otitko hänen lompakkonsa, neiti? Jos otit, niin anna se takaisin.
Harley on tyhmä, mutta se ei tarkoita, että häneltä saa varastaa lompakon.
Hänellä on perhe ja he tarvitsevat rahaa.
Teillä kahdella on vielä paljon opittavaa. Menkäähän siitä.
No niin, kaikki jatkaa taas juomista!
Mitäs te täällä teette?
Taidatte olla vähän väärällä puolella.
Etsitte Cruppsia Crupp on tien toisella puolella.
Olimme jo siellä. Me vain...
Etsimme ystäväämme.
Näetkö tämän pojan, Ledell?
Tulet räkälään kitarasi kanssa ja pukeutuneena? Mustan miehen räkälään.
Kumma, että pystyt kävelemään. Pallisi täytyy olla näin isot.
Otetaan hänen kitaransa.
Kyllä vain, väki! Salama-poika on saapunut -
ja jos olisitte niin ystävällisiä, että päästäisitte hänet tyttönsä kanssa lavalle, -
niin räjäytämme katon liitoksistaan.
Sanoin, että päästäkää hänet lavalle!
Päästäkää hänet lavaa kohti.
Tämä poika on tullut pitkän matkan näyttääkseen kuinka hyvin hän osaa soittaa kitaraansa.
Haluatteko te kuulla musiikkia?
Tule tänne ylös.
Mitä Salama-poika?
Mikä sinua vaivaa? Kielsin tulemasta tänne.
Tilanne kuumeni toisella puolella. Menetin myös aseen.
Senkin tyhmä paskiainen. Tälläkin puolen kuumenee, ellemme hoida hommaa kotiin.
- Tuo on Willie Brown! Hän laulaa tuolla. - Onko se hän?
On! Näin häntä jatkuvasti, kun olin pieni.
Soitti aina kaikkia isoja hittejä. Kyllä vain, hän se on.
- Hän on ystäväni. - Sinunko? - Niin.
Willie Brown, Delta-bluesin prinssi pöllähtää 40 vuotta kuolleena olleeseen räkälään -
ja kääntää sen ylösalaisin.
- Ja kuka oli Robert Johnsonin tilalla? - Joku typerys Long Islandilta.
Älä viitsi. Olin loistava, tiedät sen. Omistaja meni Willien luokse, antoi 300 ja sanoi: -
"Poikasi osaa soittaa." Täällä kyllä tiedetään mistä puhutaan.
- Olitte loistavia... - Te? Me olimme. Älä laske itseäsi mukaan.
Weevil näyttää olevan aivan Vicksburgin lähistöllä, -
joka on noin 50 kilometrin päässä Yazoon piirikunnasta. Olette melkein perillä.
Willien mielestä se on osavaltion kauneinta aluetta. Meidän pitäisi pysyä hänen matkassaan.
Meidän pitäisi jäädä Fulton's Point'iin kunnes hän opettaa kadonneen kappaleen.
Sitten hankimme pakettiauton ja kierrämme maata.
Blind Dog ja Salama-poika kaupittelevat kadonnutta bluesia. Tämä homma toimii...
Joo, kuulostaa hyvältä. Mitä minä saan tehdä? Ajaa autoa?
Voimme hankkia klubitakit, voimme...
Hyvät naiset ja herrat! Delta-bluesin prinssi, Willie Brown!
Polttivatko kirkkaat valot aivosi? Sen takia taisit unohtaa hattusi.
Soitin ensimmäisen kerran kapakassa. Olen nyt bluesjätkä.
Vitun bluesjätkä. Kaupungissa oli tänään vain yksi bluesjätkä ja se olin minä.
Missä sinä opit soittamaan ämmien sointuja, musiikkioppilaitoksessako?
Koulussapa hyvinkin. Soitin tienpäällä oppimiani sointuja ja se puri.
- Ihmiset tunsivat sen, joten älä jauha paskaa. - Ihmiset tunsivat viskin, kuten minä nyt -
- ja tunnen kohta lisää. - Anna hänen olla. Hän oli loistava.
- Onko sinulla jokin ongelma sen suhteen? - Hän on täällä oppimassa.
- Ei hän voi oppia, jos luulee olevansa pomo... - Et sitten anna periksi? Et edes voi -
edes tuon jälkeen tulla ja sanoa, että: "Hyvin meni, poika."
- Et voi edes onneksi olkoon sanoa. - Tiedät mitä haluat. Haluat minun sanovan: -
"Olit yhtä hyvä kuin Robert Johnson." Mutta sinä et ole.
Jos sormesi viettäisivät yhtä paljon aikaa kitarankielillä -
mitä tämän tytön perseellä niin voisit päästäkin johonkin.
Suokaa anteeksi. Taidan mennä huoneeseeni ja jätän teidät kyyhkyläiset rauhaan.
Hän on ilkeä, paskamainen vanha mies.
Häpeä, Willie Brown.
Matkustat pitkän matkan kotiin aivan kuin sinulla olisi jokin mahdollisuus.
Ei ole mahdollisuutta, Blind Dog. Sinä myit sielusi.
Sinä uppoat. Pohjaan asti.
Helvetinkoirat ovat kannoillasi, poika. Helvetinkoirat ovat kannoillasi.
Mitä sinä hiiviskelet?
- Olen lähdössä - Mihin?
Los Angelesiin. Olen kuin sinä ja Eugene. Minullakin on paikkoja mihin pitää mennä.
- Entä poika? - Reissussa ei hyvästellä. Se ei mene niin.
Anna Salama-pojalle halaus puolestani. Sano, että kaipaan häntä.
Olet oikeassa. Reissussa ei hyvästellä.
Nähdään.
- Mikä tämä on? - Sadalla dollarilla pärjäät jonkin aikaa.
Pysy erossa ongelmista. Matkaa turvallisesti L.A:iin.
En halua sinun joutuvan enää sellaisten motellimiesten seuraan, ymmärrätkö?
Olet uskomaton.
- Menehän nyt. Pidä huoli itsestäsi. - Minulla tulee ikävä sinua.
Missä Frances on?
Onko hän aamiaisella?
Missä Frances on? Minne hän meni?
Tiedän, ettei minun pitäisi sääliä itseäni.
Ja tiedän, että olet kokenut miljoona kertaa kovempia asioita mitä minä, -
mutta minä kaipaan häntä. Minä todellakin kaipaan häntä.
Mies, jolla oli kovasti järkeä sanoi: -
"Blues on pelkkää menetettyä naistaan -
ajattelevan miehen pahaa oloa."
Aiot opettaa minulle sen kappaleen.
Ei ole mitään kappaletta.
Anteeksi, Eugene, minä valehtelin sinulle.
Halusin niin kovasti päästä sieltä paikasta.
Robert antoi 29 kappaletta. Se riitti.
Minun tietääkseni ei koskaan ollutkaan numeroa 30.
Sinun on tehtävä se itse. Niin Robert olisi sanonut.
Paljon kaupunkeja, -
paljon lauluja, -
paljon naisia.
Hyviä aikoja. Huonoja aikoja.
Ainoa asia mitä halusin ihmisten sanovan: -
"Hän todella osasi soittaa. Hän oli hyvä."
Miksi me pysähdymme tässä? Miksi emme jatka Fulton's Point'iin? Ei se voi olla enää kaukana.
Minulla on yksi asia hoidettavana.
- Tai ei ole kotiin menemistä. - Mistä sinä puhut? Mitä sinun pitää tehdä?
Tämä se on.
- Kuumin ilotalo Mississipin osavaltiossa. - Onko tämä taas yksi oppitunti?
Kuuntele niin se selviää.
Nämä ovat vanhoja ystäviäni.
Asuuko Lily La Fontaine niminen nainen vielä täällä?
Lily kuoli ajat sitten.
- Oletko sukulainen? - Hän oli isoäitini.
- Oletko hänen ystävänsä? - Kyllä, rouva.
Minä soitin täällä musiikkia, kun Lily pyöritti tätä.
- Missä kaikki tytöt ovat? - Majatalossa.
Minulla on huone vapaana.
Tuo tuolla kastelee patjansa, joten hän sai lähteä.
Lily sanoi aina, että sinä vaan soitat ja flirttailet tyttöjen kanssa -
ja aina jotain hämminkiä lainvalvojien kanssa.
Kiva, että muistetaan. Siitä on kauan aikaa.
Isoäitini puhui sinusta paljon.
Isoäitisi oli hieno nainen.
Muistan, kun kerran tappelimme täällä Slim Watermanin kanssa.
Oikein tyrmään ja kaivan silmäsi päästä tyylinen tappelu.
Niinkö? Kumpi voitti?
En tiedä. Kai me molemmat saimme kuhmuja.
Mutta hän oli todella hieno nainen.
Jossain täällä lähellä on todella erikoinen paikka.
Tienristeys.
Ymmärrätkö mitä puhun?
Minun pitää päästä sinne tienristeykseen.
Kerrotko miten pääsen sinne?
Holice?
Vie nämä kaverit Dockeryn ohitse Grange Roadia pitkin.
Tämä se on.
Tällä paikalla se kaikki tapahtui.
Kerron mitä teet. Mene tuonne ja ala soittamaan kitaraasi.
Miksi?
Koska minun pitää tavata eräs kaveri ja jos soitat oikein, niin hän tulee paikalle.
Niinpä tietenkin. Kuka hän on?
Älä kysy minulta kuka. Tiedät helvetin hyvin kuka.
Jatka vain. Seisot nyt tienristeyksessä. Täällä sillä on merkitystä.
Luulin, ettei minun pitänyt tulla tienristeykseen.
Emme ole täällä sinun vuoksesi, vaan minun.
- Tarvitsetteko kyydin? - Mitä te oikein odotatte?
Willie, lähdetään jo Fulton's Point'iin.
- Mihin aikaan hän tulee? - Kenen pitäisi tulla johonkin aikaan?
Et sinä minua huijaa. Puhun Legbasta.
Legbasta? Missä sinä olet ollut? Hän on muuttanut nimensä Scratchiksi.
En jaksa paskanjauhantaasi, minulla on bisneksiä hänen kanssaan.
- Ilkeä vanha paskiainen, etkö olekin? - Unohda hänet, hän on hullu.
- Onko varma, ettette halua kyytiä? - En kulje teikäläisten kyydissä, viisastelija.
Tai ämmäsi.
Kuten haluat, vanha mies.
Etsitkö minua, Willie Brown?
Siitä on pitkä aika, vai mitä?
- Niin siitä on. - Willie, mitä tämä on?
Kyllä vain, siitä on pitkä aika.
Taisit olla 17-vuotias, kun viimeksi tapasimme.
Yhtenä iltana tässä tienristeyksessä.
- Miten voin olla avuksesi, Willie Brown? - Tulin kertomaan, että sopimus on peruttu.
Ei suinkaan.
Tämän paperin mukaan sopimus on vielä voimassa.
- Voit repiä sen ja jättää minut rauhaan. - Miksi ihmeessä minä niin tekisin?
- Sinä loit elämäsi haluamallasi tavalla. - Minulle ei käynyt kuten halusin.
- Minä en saanut mitään. Mitään! - Sinä sait ansiosi mukaan, bluesjätkä.
Mikään ei ole ikinä niin hyvin kuin haluaisimme olevan.
Mutta ei se ole syy rikkoa sopimusta.
Paitsi, jos -
- sinulla on jotain tarjottavaa minulle. - On minulla muutama sata dollaria.
Ei minua sinun rahasi kiinnosta, tiedät kyllä sen.
Miten olisi taistelu?
Nyt tajusin. Tarkoitat siis jotain kilpailua.
Oletpa sinä nokkela poika.
Nokkela poika, -
minulla on iso valkoinen kaveri Memphisistä, joka teki kanssani sopimuksen pari vuotta sitten.
Todella hyvä kitaransoittaja nimeltään Jack Butler.
Taistelee joka lauantai-ilta, kyllä vain.
- Hän lannistaa monta lupaavaa poikaa. - Mutta Willie ei soita kitaraa.
Ai niin. Unohdin sen.
Sepäs harmi.
Eipä taida Willie Brownilla olla paljon toivoa.
- Ellet sinä halua olla hänen sijaisenaan. - Älä tee sitä.
Toki, hän on ystäväni. Pelkkää paskaahan tämä on.
Sanoin, että älä tee sitä.
Jos voitat, -
revin Willien sopimuksen, mutta entä jos minun Jack Butlerini voittaa?
- Saat minut. - Sinä olet jo minun.
- No sitten saat myös minut. - Ole hiljaa, kuulitko?
- En halua sinun tekevän sopimuksia. - Ota rauhallisesti.
Vastaan vain hänen bluffiinsa sinun puolestasi. Menemme Fulton's Point'iin tämän jälkeen.
- Missä ja milloin tämä tapahtuu? - Voin järjestää sen todella nopeasti.
Jack Butler pitää sinusta.
Tiedätkö mitä täällä on?
Tämä on mojoa. Louisianan voodoocharmia.
Voittajapojan taikuutta.
Maailmassa on vain yksi todellinen mojo jäljellä.
Ota se, Salama. Ota se ja mene tekemään tuonne taikasi.
Annan sinulle kaiken taian, mitä minulla on.
Kuka tulee seuraavaksi?
Keneltä lähtee tukka?
Miten olisi sinä, pelkuripoika?
Kukas sinut tänne lähetti?
Etkö osaa puhua, pikkumies?
Veikkaan, ettet osaa soittaakaan.
Älä vain seiso siinä tuo tyhmä ilme naamallasi, mennään.
Olen kyllästynyt tähän tuppukylä Mississippiin.
Pohjoisessa asuminen teki minusta kaupunkilaispojan.
Kuulen Chicago kutsuvan.
B.B. King ja Johnny Shines kysymässä: -
"Missä se uusi tulokas on?"
- Oletko valmis tuuliseen kaupunkiin? - Toki, olen syntynyt valmiina. Hoidetaan homma.
Hyvä. Kun olen näyttänyt sinulle Chicagon, olet omillasi. Ymmärrätkö?
Miksi en voi olla sinun kanssasi? Chicagon jälkeen voisimme siirtyä L.A:iin.
Laulu ei mennyt niin. Sinun täytyy jatkaa ilman minua.
Vie musiikki jonnekin muualle. Ohi sen missä sen löysit. Me teimme niin.
Onko asia sovittu?
Hyvä on.
- Tiedätkö mitä? - Mitä?
Olen kyllästynyt kävelemiseen ja peukalokyyteihin.
Haluan mennä Chicagoon tyylillä.
Haluan lentää lentokoneella.